رسالة جامعية
Visual recognition in the wild: learning from rankings in small domains and continual learning in new domains
العنوان: | Visual recognition in the wild: learning from rankings in small domains and continual learning in new domains |
---|---|
المؤلفون: | Liu, Xialei |
المساهمون: | University/Department: Universitat Autònoma de Barcelona. Departament de Ciències de la Computació |
مرشدي الرسالة: | Weijer, Joost van de, Bagdanov, Andrew David |
المصدر: | TDX (Tesis Doctorals en Xarxa) |
بيانات النشر: | Universitat Autònoma de Barcelona, 2019. |
سنة النشر: | 2019 |
وصف مادي: | 125 p. |
مصطلحات موضوعية: | Reconeixement visual, Reconocimiento visual, Visual recognition, Aprenentatge auto-supervisat, Aprendizaje auto-supervisado, Self-supervised learning, Aprenentatge continu, Aprendizaje continuo, Continual learning, Ciències Experimentals |
الوصف: | Les xarxes neuronals convolucionals profundes (CNNs) han assolit resultats molt positius en diverses aplicacions de reconeixement visual, tals com classificació, detecció o segmentació d’imatges. En aquesta tesis, abordem dues limitacions de les CNNs. La primera, entrenar CNNs profundes requereix grans quantitats de dades etiquetades, les quals són molt costoses i àrdues d’aconseguir. La segona és que entrenar CNNs en sistemes d’aprenentatge continuu és un problema obert per a la recerca. L’oblit catastròfic en xarxes és molt comú quan s’adapta un model entrenat a nous entorns o noves tasques. Per tant, en aquesta tesis, tenim com a objectiu millorar les CNNs per a les aplicacions amb dades limitades i adaptar-les de forma contínua en noves tasques. L’aprenentatge auto-supervisat compensa la falta de dades etiquetades amb la introducció de tasques auxiliars en les quals les dades estan fàcilment disponibles. En la primera part de la tesis, mostrem com els rànquings es poden utilitzar de forma semblant a una tasca auto-supervisada per a problemes de regressió. Després, proposem una tècnica de propagació cap endarrera eficient per a xarxes siameses que prevenen el còmput redundant introduït per les arquitectures de xarxa multi-branca. A més a més, demostrem que mesurar la incertesa de les xarxes en les tasques semblants a les auto-supervisades és una bona mesura de la quantitat d’informació que contenen les dades no etiquetades. Aquesta mesura pot ser, aleshores, utilitzada per a l’execució de algoritmes d’aprenentatge actiu. Aquests marcs que proposem els apliquem doncs a dos problemes de regressió: Avaluació de la Qualitat d’Imatge (IQA) i el comptador de persones. En els dos casos, mostrem com generar de forma automàtica grups d’imatges ranquejades per a les dades no etiquetades. Els nostres resultats mostren que les xarxes entrenades per a la regressió de les anotacions de les dades etiquetades a la vegada que per aprendre a ordenar els rànquings de les dades no etiquetades, obtenen significativament millors resultats que superen l’estat de l’art. També demostrem que l’aprenentatge actiu utilitzant rànquings pot reduir la quantitat d’etiquetatge en un 50% per ambdues tasques de IQA i comptador de persones. A la segona part de la tesis, proposem dosmètodes per a evitar l’oblit catastròfic en escenaris d’aprenentatge seqüencial de tasques. El primer mètode deriva del de Consolidació Elàstica de Pesos, el qual utilitza la diagonal de la Matriu d’Informació de Fisher (FIM) per a mesurar la importància dels paràmetres de la xarxa. No obstant, l’aproximació assumida no és realista. Per tant, diagonalitzem aproximadament la FIMutilitzant un grup de paràmetres de rotació factoritzada proporcionant una millora significativa del rendiment de tasques seqüencials en el cas de l’aprenentatge continu. Per al segon mètode, demostrem que l’oblit es manifesta de forma diferent en cada capa de la xarxa i proposem un mètode híbrid on la destil·lació s’utilitza per a l’extractor de característiques i la rememoració en el classificador mitjançant generació de característiques. El nostremètode soluciona la limitació de la rememoració mitjançant la generació d’imatges i la destil·lació de probabilitats (com l’utilitzat en el mètode Aprenentatge Sense Oblit), i pot afegir de forma natural noves tasques en un únic classificador ben calibrat. Els experiments confirmen que el mètode proposat sobrepassa les mètriques de referència i part de l’estat de l’art. |
الوصف (مترجم): | Las redes neuronales convolucionales profundas (CNNS) han alcanzado resultados muy positivos en diferentes aplicaciones de reconocimiento visual, tales como clasificación, detección o segmentación de imágenes. En esta tesis, abordamos dos limitaciones de las CNNs. La primera, entrenar CNNs profundas requiere grandes cantidades de datos etiquetados, los cuales sonmuy costosos y arduos de conseguir. La segunda es que entrenar en sistemas de aprendizaje continuo es un problema abierto para la investigación. El olvido catastrófico en redes es muy común cuando se adapta un modelo entrenado a nuevos entornos o nuevas tareas. Por lo tanto, en esta tesis, tenemos como objetivo mejorar las CNNs para aplicaciones con datos limitados y adaptarlas de forma continua a nuevas tareas. El aprendizaje auto-supervisado compensa la falta de datos etiquetados con la introducción de tareas auxiliares en las cuales los datos están fácilmente disponibles. En la primera parte de la tesis, mostramos cómo los ránquings se pueden utilizar de forma parecida a una tarea auto-supervisada para los problemas de regresión. Después, proponemos una técnica de propagación hacia atrás eficiente para redes siamesas que previene el computo redundante introducido por las arquitecturas de red multi-rama. Además, demostramos quemedir la incertidumbre de las redes en las tareas parecidas a las auto-supervisadas, es una buena medida de la cantidad de información que contienen los datos no etiquetados. Dicha medida puede ser entonces usada para la ejecución de algoritmos de aprendizaje activo. Estosmarcos que proponemos los aplicamos entonces a dos problemas de regresión: Evaluación de Calidad de Imagen (IQA) y el contador de personas. En los dos casos, mostramos cómo generar de forma automática grupos de imágenes ranqueadas para los datos no etiquetados. Nuestros resultados muestran que las redes entrenadas para la regresión de las anotaciones de los datos etiquetados, a la vez que para aprender a ordenar los ránquings de los datos no etiquetados, obtienen resultados significativamente mejores al estado del arte. También demostramos que el aprendizaje activo utilizando ránquings puede reducir la cantidad de etiquetado en un 50% para ambas tareas de IQA y contador de personas. En la segunda parte de la tesis, proponemos dos métodos para evitar el olvido catastrófico en escenarios de aprendizaje secuencial de tareas. El primer método deriva del de Consolidación Elástica de Pesos, el cuál utiliza la diagonal de laMatriz de Información de Fisher (FIM) para medir la importancia de los pesos de la red. No obstante, la aproximación asumida no es realista. Por lo tanto, diagonalizamos la aproximación de la FIM utilizando un grupo de parámetros de rotación factorizada proporcionando una mejora significativa en el rendimiento de tareas secuenciales para el caso del aprendizaje continuo. Para el segundo método, demostramos que el olvido se manifiesta de forma diferente en cada capa de la red y proponemos un método híbrido donde la destilación se utiliza para el extractor de características y la rememoración en el clasificador mediante generación de características. Nuestro método soluciona la limitación de la rememoración mediante generación de imágenes y la destilación de probabilidades (como la utilizada en elmétodo Aprendizaje Sin Olvido), y puede añadir de forma natural nuevas tareas en un único clasificador bien calibrado. Los experimentos confirman que el método propuesto sobrepasa las métricas de referencia y parte del estado del arte. Deep convolutional neural networks (CNNs) have achieved superior performance in many visual recognition application, such as image classification, detection and segmentation. In this thesis we address two limitations of CNNs. Training deep CNNs requires huge amounts of labeled data, which is expensive and labor intensive to collect. Another limitation is that training CNNs in a continual learning setting is still an open research question. Catastrophic forgetting is very likely when adapting trainedmodels to new environments or new tasks. Therefore, in this thesis, we aim to improve CNNs for applications with limited data and to adapt CNNs continually to new tasks. Self-supervised learning leverages unlabelled data by introducing an auxiliary task for which data is abundantly available. In the first part of the thesis, we show how rankings can be used as a proxy self-supervised task for regression problems. Then we propose an efficient backpropagation technique for Siamese networks which prevents the redundant computation introduced by the multi-branch network architecture. In addition, we show that measuring network uncertainty on the self-supervised proxy task is a good measure of informativeness of unlabeled data. This can be used to drive an algorithm for active learning. We then apply our framework on two regression problems: Image Quality Assessment (IQA) and Crowd Counting. For both, we show how to automatically generate ranked image sets from unlabeled data. Our results show that networks trained to regress to the ground truth targets for labeled data and to simultaneously learn to rank unlabeled data obtain significantly better, state-of-the-art results. We further show that active learning using rankings can reduce labeling effort by up to 50% for both IQA and crowd counting. In the second part of the thesis, we propose two approaches to avoiding catastrophic forgetting in sequential task learning scenarios. The first approach is derived from ElasticWeight Consolidation, which uses a diagonal Fisher InformationMatrix (FIM) tomeasure the importance of the parameters of the network. However the diagonal assumption is unrealistic. Therefore, we approximately diagonalize the FIM using a set of factorized rotation parameters. This leads to significantly better performance on continual learning of sequential tasks. For the second approach, we show that forgetting manifests differently at different layers in the network and propose a hybrid approach where distillation is used in the feature extractor and replay in the classifier via feature generation. Our method addresses the limitations of generative image replay and probability distillation (i.e. learning without forgetting) and can naturally aggregate new tasks in a single, well-calibrated classifier. Experiments confirmthat our proposed approach outperforms the baselines and some start-of-the-art methods. |
نوع الوثيقة: | Dissertation/Thesis |
وصف الملف: | application/pdf |
اللغة: | English |
ردمك: | 978-84-490-9380-7 84-490-9380-5 |
URL الوصول: | http://hdl.handle.net/10803/670154 |
حقوق: | L'accés als continguts d'aquesta tesi queda condicionat a l'acceptació de les condicions d'ús establertes per la següent llicència Creative Commons: http://creativecommons.org/licenses/by-nc-nd/4.0/ |
رقم الأكسشن: | edstdx.10803.670154 |
قاعدة البيانات: | TDX |
ردمك: | 9788449093807 8449093805 |
---|