Ud fra gennemgang og analyse af retssager, hvori kvinder indgik som part, tegnes i denne artikel et billede af kvinders vilkår og handlemuligheder i det sene 1700-tals København. De kvinder, der optræder i retssagerne, var naturligvis særlige i og med at de optrådte der, men ud fra disse sager kan fremkaldes et billede af de vilkår, som alle kvinder var underlagt. Dette kan belyses gennem at se på, om disse kvinders grænseoverskridende handlinger var tilfældigheder og/eller bestemt af eksisterende muligheder eller var den eneste udvej, de havde, eller om der var tale om bevidste strategier for at udvide rammerne for handling? Var de anklagede kvinder ikke blot på kant med loven men også på kanten af – eller udenfor – et hushold med en mand som husbond? Havde oplysningstidens diskussioner om fornuft, videnskab og lighed nogen betydning for kvinders vilkår?